![](../images/corner.gif) |
![](../images/transparent.gif) |
|
|
|
|
|
|
|
א |
ב |
ג |
ד |
ה |
ו |
ש |
|
| | |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | | | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | | | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | | | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | | | 29 | 30 | | | | | | | | | | | | | | | |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
![](../images/corner_l.gif) |
דרמה |
![](../images/corner.gif) |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
שחקניות: ביבי אנדרסון , ליב אולמן , ג. ביורנסטרנד |
הופעה ראשונה: 1966 ארץ מקור: שוודיה
משך הופעה: 79 דקות
|
|
|
|
אחות סיעודית צעירה נשכרת לטפל בשחקנית מפורסמת שאיבדה את קולה. הסרט מתחיל בביה"ח ועוברת לחוילה מבודדת שבה מתרחשת עיקרה של העלילה. בתחילה מנסה האחות לתהות על קנקנה של המטופלת, מפטפטת עימה, מנסה לדובבה. עד מהרה היא נוטה להזדהות עם הכוכבת, לחיות את צרותיה, והיחסים בין השתיים הולכים ומסתבכים. האחות מגלה כי היא משמשת אובייקט לשעשוע, והאוירה האירוטית הלוהטת מתפרצת לידי אלימות פיזית. ברגמן אינו מנסה להקל על הצופה. הוא מטשטש את הגבול שבין דמיון ומציאות, ואפילו בסצינות הדמיוניות-באמת אין הוא מספק שום הוכחה על זהות המדמיינת. מן הראוי לציין שלדעת רבים זהו סרטו הטוב ביותר של אינגמר ברגמן.
שבדית, תרגום לעברית
|
|
|
מחיר |
|
עיר |
|
שם
האולם |
|
שעה |
|
יום |
|
תאריך |
|
|
|
|
|