![](../images/corner.gif) |
![](../images/transparent.gif) |
|
|
|
|
|
|
|
א |
ב |
ג |
ד |
ה |
ו |
ש |
|
| | |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | | | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | | | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | | | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | | | 29 | 30 | | | | | | | | | | | | | | | |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
![](../images/corner_l.gif) |
דרמה |
![](../images/corner.gif) |
|
|
|
|
Perfect Days |
ימים מושלמים |
|
|
|
|
|
|
שחקנים: קוז`י יקאוז`ן, טוקיו אימוטו, אריסה נאנקו, יומי אסו, מין טנאקוה |
הופעה ראשונה: 2023 ארץ מקור: גרמניה , יפן
משך הופעה: שעתיים ו-3 דקות
|
|
|
|
היריאמה חי חיים פשוטים, ונראה שהוא מרוצה מהם. הוא עובד בתור מנקה ויש לו שגרת יום פשוטה, מסודרת וקבועה, והוא נהנה לקרוא ספרים, לצלם עצים ולהקשיב למוזיקה – בעיקר שירים משנות ה-80 שהוא שומע, עדיין, ברדיו-טייפ ישן. כשאחייניתו הצעירה מגיעה לפתע לפתח דלתו, שגרת חייו משתנה באחת ובין השניים נרקם קשר משפחתי מיוחד.
ביקורות *** וחצי
ותחילה טריוויה. תשעת מתקני השירותים הציבוריים הנראים בסרט נבנו כדי לספק את צרכיהם של התיירים שתוכננו להגיע לאולימפיאדה שנערכה בטוקיו ב-2020. אלא שהקורונה פגעה קשות באירוע ובתיירות בעיר והרשויות החליטו להציע מעין מכרז ליצירת סרט דוקומנטרי על השירותים האלה. הבמאי הגרמני וים ונדרס הרים את הכפפה, אבל יצר את הסרט העלילתי באורך מלא שלפנינו. ונדרס עתיר הישגים וסרטים נפלאים. די אם נציין את "ידיד אמריקאי", "מלאכים בשמי ברלין", "פריס טקסס", "אליס בערים" והדוקומנטריים שלו "בואנה ויסטה סושיאל קלאב", "פינה" ו"מלח הארץ".
אלא שכאן הוא לא מצליח להתעלות. הפעילות היומיומית החוזרת על עצמה של גיבורו היראימה משמימה כשצופים בה שוב ושוב ואפילו משעממת. לא הצלחתי לפענח או לאתר הסרט איזו סיבה נסתרת להרכבת נראטיב שכזה. אנחנו מבינים שהיראימה "חי בעבר". יש לו ברכב העבודה שלו טייפ ומלאי קסטות של מוזיקה מערבית. מ"בית השמש העולם" של אריק ברדון ו"החיות" ועד "יושב על המזח במפרץ", של אוטיס רדינג. מ"אחר צהריים שטוף שמש", של "הקינקס" ועד "יום מושלם", של לו ריד, המתכתב עם שם הסרט ומשמש כמוטיב חוזר בו. הוא גם מצלם סטילס בפילם, במצלמה שלה היינו קוראים פעם "אגפא פוקט", או בשל המיקום הגיאוגרפי "פוג'י פוקט", במקרה זה.
היראימה הוא גם גבר משכיל הטורח לקרוא ספר לפני השינה. זה חינני לחיות את "העולם הקודם", אבל זה לא מלמד דבר מעבר לכך על הגיבור הנאיבי שחי את העבר, על המוטיבציה שלו ובכלל על מטרותיו בחיים, אם יש כאלה. האם ימיו הם אכן "ימים מושלמים"? האם הסתפקות במועט ועבודה בניקוי שירותים ציבוריים מספקות אותו? הסרט מספק תמונת מצב סטטית, צילומים נהדרים של טוקיו, האורבנית וזו של פינות החמד הטבעיות שלה, שהופכת את הצופה לתייר מזדמן משתאה בה, אבל לא הרבה מעבר לכך. הרגשתי שוונדרס, אשף בניית אווירה ותיאורי מצב אותנטיים, פספס כאן הזדמנות לאמירה חזקה הרבה יותר. (נחום מוכיח, אתר הבמה)
|
|
|
מחיר |
|
עיר |
|
שם
האולם |
|
שעה |
|
יום |
|
תאריך |
|
|
|
|
|